Átadták a felújított geszti kastélyt
A Tisza család nemzeti emlékhelye
Kevés olyan család van a magyar történelemben, amely két miniszterelnököt is adott az országnak. Tisza Kálmán és fia, Tisza István kormányfők mindmáig megkerülhetetlen alakjai hazánk dualizmus kori történelmének. Egykori Békés vármegyei nyári rezidenciájuk évekig tartó felújítás után júniustól régi pompájában látogatható Geszten. Az állandó kiállítás és a múzeumpedagógiai foglalkozások mellett 29 szobás szálláshellyel, étteremmel, kávézóval, közösségi terekkel és sportpályákkal is várják a látogatókat a Tisza-kastélyban.A családtörténeti kiállításnak otthont adó kastélyban a XXI. század technológiáját felhasználva megismerhetjük Tisza Kálmán és fia, Tisza István miniszterelnökök politikai pályáját, miközben betekintést nyerhetünk a korabeli kúria mindennapjaiba. Megtudhatjuk például, hogy hol végezték tanulmányaikat, miként támogatták a református egyházat, kiket fogadtak a geszti birtokon, hogyan öltözködtek, milyen sportokat kedveltek. De a tematikusan berendezett kiállítóterekben a Tiszák súlyos szakmai és magánéleti tragédiái is fókuszba kerülnek.
250 éves kúria
Gyönyörűen gondozott, romantikus hangulatú parkon keresztül közelítjük meg a felújított Tisza-kastélyt. A kezdetben földszintes, később háromemeletes barokk és copf stílusú épület magját a fennmaradt írások alapján az 1760-as évek körül kezdték el építeni. A rezidencián a következő évszázadok során a kiterjedt családfájú nemesi família több generációja is rajtahagyta keze nyomát.
Tisza Kálmán 1856-ban került az uradalom élére, őt fia, István 1902-ben követte tulajdonosként. Az utolsó geszti birtokos, Tisza Kálmán Lajos (Tisza István unokája) 1944 októberében az orosz csapatok elől menekülve hagyta el a kúriát, majd Amerikában telepedett le. Leszármazottai nagyrészt ma is ott élnek.
A II. világháború után a kastély teljes berendezése megsemmisült. Az államszocializmus idején az épületben általános iskola, művelődési ház és könyvtár működött, sok más hányattatott sorsú főúri birtokhoz hasonlóan.
A 2021-ben kezdett teljes körű rekonstrukció részeként a Nemzeti Örökségvédelmi Fejlesztési Nonprofit Kft. (NÖK) koordinációjával, a Nemzeti Kastély- és Várprogram keretében 13,5 milliárd forintból eredeti állapotában állították helyre a kúriát és környezetét.
Tisza Kálmán, az apa
A szolid eleganciájú, hófehér falakkal körbevett, teraszokkal bővített épületbe lépve a kastély nagyszalonjából egy XIX. századi keringő lágy dallamai szűrődnek ki. Mintha éppen ebben a pillanatban ült volna le a zongorához a Tisza család valamelyik kiváló zenei nevelésben részesült, széleskörűen művelt hölgytagja…
A korabeli bútorokkal, a családi hagyatékból származó használati, illetve emléktárgyakkal és régi festményekkel berendezett Nagyszalonban a két miniszterelnök, Tisza Kálmán és fia, Tisza István portréi fogadják a látogatót.
Továbbhaladva a digitális technológiával életre keltett házigazdák „személyesen” is üdvözlik a vendéget arra invitálva, legyen részese a különleges történelmi utazásnak, amely a híres família életébe enged betekintést.
A Tisza Kálmán dolgozószobájában felállított kivetítőn régi fotók és mozgóképek segítségével elevenedik meg a boldog békeidők korszaka, amely hazánk történetének egyik leglátványosabb fejlődését hozta. Erre az időszakra tehető mások mellett az 1879-es árvíz során elpusztult Szeged városának teljes újjáépítése, az Andrássy út kiépítése, a Keleti és a Nyugati pályaudvar átadása, az Országház építésének kezdete, a Magyar Állami Operaház megnyitása, az országos léptékű vasúthálózat-fejlesztés, de az első budapesti villamos üzembe helyezése is. „Magyarországnak hatalmi állása, jólétének megszilárdulása, állami háztartásának rendezése, nemzeti és kulturális kifejlődése, szabadelvű intézményeinek hódítása: minden, ami egy nemzet életében új és dicső korszakot teremt elő, Tisza Kálmán nevétől elválaszthatatlan” – jelentette ki Jókai Mór, aki nagyrabecsülése jeleként a Tiszákról mintázta A kőszívű ember fiai című regényének főhőseit.
Összetartó család
A pincétől a padlásig végigjárva a kiállítás bemutatótermeit rekonstruált történetek, monológok, egyéb hang- és képanyagok segítségével betekintést nyerhetünk a Tiszák mindennapjaiba. Megismerkedünk a család nőtagjaival, akik jellemzően mértékletes, puritán polgári eszményeket közvetítettek. Semmi esetre sem otthon ülő, unatkozó úriasszonyokként jelennek meg, hiszen részt vállaltak a politika és az egyházi közéleti megbízatásaik miatt elfoglalt férjük helyettesítésében, a családi otthon és a háztartás irányításában. Mindezek mellett erkölcsi kötelességüknek tekintették, hogy éhínség, járvány, árvíz idején támogassák a szegényeket, rászorulókat. Jóval túlléptek azon a szerepkörön, amelyet a korszak nőtársaiknak kínált.
A Tiszák élénk társadalmi életet éltek, szalonjukban gyakran megfordultak a kor vezető európai és hazai politikusai, ismert közéleti szereplők, írók, művészek, köztük például Jókai Mór és Mikszáth Kálmán is.
Nagy súlyt fektettek a gyerekek nevelésére, ezért a tanítványokat a kor neves pedagógusai és tudósai vezették be a kultúra és tudomány világába. A költői ambíciókat dédelgető Tisza Domokost 1851-ben nem kisebb egyéniség, mint a szabadságharcot követő megtorlások elől bujdosó Arany János tanította görög és magyar nyelvre. „Aranybácsi”, ahogyan a tanítvány nevezte mesterét, fél éven át lakott a kastély melletti kis nyári lakban. A II. világháború során elpusztult, majd rekonstruált zsúpfedeles házikóban, a mai Arany János Emlékházban a „geszti remete” helyben írt verseit is elolvashatjuk.
A család férfitagjainak életében a szellemi pallérozottság és a református hit elmélyítése mellett nagy hangsúlyt kapott a különböző sportok művelése is: teniszeztek, kiváló lovasok, szenvedélyes utazók és vadászok voltak. Egzotikus nagyvadak elejtéséért még Egyiptomba és Indiába is elkalandoztak.
Tisza István 1913. január 2-án közvetlenül is bizonyíthatta nem mindennapi kardforgató képességét. Ugyanis előző nap, újév estéjén a Nemzeti Kaszinóban Károlyi Mihály, „a vörös gróf” provokálta, ő pedig elégtételt követelt. Bár mindketten jó vívók voltak, a miniszterelnök közel egyórás küzdelem során harcképtelenné tette a több sebből vérző Károlyit. Talán ez az incidens is hozzájárult ahhoz, hogy évekkel később a Tisza István erőszakos halála kapcsán lefolytatott bírósági tárgyaláson „a vörös gróf” felelőssége is felmerüljön…
Tisza István, a fiú
A tárlaton szereplő korabeli visszaemlékezések szerint Tisza István a belülről irányított ember mintapéldánya volt. Fegyelmezett, visszahúzódó, nagy munkabírású, szókimondó, markáns karakter, aki a szószegést, igazságtalanságot nem tűrte. Kritikusai éppen ezt, az apjában meglévő rugalmasságot, taktikai érzékét hiányolták belőle.
Ugyanakkor kiváló szellemi képességeit még politikai ellenfelei közül is sokan elismerték, erről tanúskodnak a tárlaton közkinccsé tett idézetek. „Ő a legeszesebb ember Magyarországon, eszesebb, mint mi együttvéve. Olyan ő, mint egy Mária Terézia korabeli sokfiókos komód. Minden fiók színültig tele van tudással…” – hangsúlyozta riválisa, báró Bánffy Dezső egykori miniszterelnök.
Tisza István elsődleges politikai célja a magyarság Kárpát-medencei vezető szerepének megerősítése volt, amelynek garanciáit a Monarchiában látta. Erősen tartott egy esetleges háború kirobbanásától. Úgy vélte, hogy: „A magyarság vereség esetén mindent veszíthet, a győzelem kivívásakor semmit sem nyerhet.”
Az 1914. június 28-ai szarajevói merénylet után összehívott koronatanácsban is a háborús részvétel ellen szavazott, ám erőteljes német nyomásra végül mégis beleegyezett, hogy az Osztrák– Magyar–Monarchia július 28-án hadat üzenjen Szerbiának. Néhány napon belül világméretű háború tört ki, amely négy év alatt romba döntötte egész Európát.
IV. Károly trónra lépése után Tisza István a közte és az uralkodó között kialakult politikai nézeteltérések miatt benyújtotta lemondását, és bár életkora miatt nem volt hadra fogható, 1917 nyarán a Piave-frontra utazott, ahol ezredesi rangban maga is harcolt a debreceni 2. Honvéd Huszárezred parancsnokaként. Frontszolgálata alatt így írt a József főhercegnek címzett egyik levelében: „Most ismertem meg csak igazán a magyar népet. Ez a világ legkülönb fajtája, melyet csak szeretni és tisztelni lehet. Nagy kár, hogy a politizáló intelligencia mást sem tesz, mint ezt a nagyszerű, Isten áldotta népet rontja.”
A kastélyban kialakított Vakfolyosó korabeli dokumentumokkal, plakátokkal, újságcikkek bemutatásával tárja elénk a háború rémséges képét. A világégés tragédiája nemcsak Tisza István, de a történelmi Magyarország sorsát is megpecsételte. A közvélemény részben a Károlyi-párt propagandája nyomán ellene fordult, és „a Monarchia erős emberét” tette felelőssé a harcok elhúzódásáért és a hatalmas veszteségekért. A háborús uszítással vádolt Tisza István ellen többször is merényletet kíséreltek meg. A negyedik támadás tragikusan végződött. 1918. október 31-én az őszirózsás forradalom utolsó napján, saját otthonában a fővárosi Róheim-villában rövid szóváltás után katonák egy csoportja agyonlőtte. Sírhelyét a geszti Tisza-kastély családi kriptájában alakították ki, ahol szeretett családtagjaival, így apjával Tisza Kálmánnal is együtt nyugszik.
Egy család, két miniszterelnök
A nagybirtokos családból származó borosjenői Tisza Kálmán, a Szabadelvű Párt egykori alapítója és vezető politikusa mindmáig a magyar történelem leghosszabb ideig folyamatosan hivatalban levő kormányfője, nevéhez több mint hatszáz törvény életbe léptetése kötődik.
A magyarországi kabinetet 1875 és 1890 között irányította miniszterelnökként, de ideiglenesen és felváltva belügy-, pénzügy-, illetve a király személye körüli miniszterként is tevékenykedett. A korabeli közbeszédben nagy hatalma okán Generálisként, kormányainak tagjait és a hozzá hű képviselőket pedig a híres egyiptomi elit katonák után mamelukokként emlegették.
Nevéhez fűződik az 1867-es kiegyezés utáni korszak feudális maradványainak felszámolása, illetve a modern polgári államszervezet és működés kimunkálása. Intézkedései nyomán egyebek mellett a közigazgatási reform részeként egységes vármegyéket hoztak létre, bevezették az ország első büntető törvénykönyvét, a Csemegi-kódexet, felállították a csendőrséget.
Számtalan saját jogon is országos ismertséget szerző politikus tartozott a felfedezettjei közé, például Baross Gábor, Szapáry Gyula, Wekerle Sándor, Széll Kálmán és Fejérváry Géza.
Az 1880-as évek végén látványosan visszaesett a népszerűsége, aminek következtében 1890. március 15-ei hatállyal beadta lemondását.